Україна внаслідок численних помилок у своєму розвитку від 1991 року перебуває на узбіччі ключових процесів трансформації, які відбуваються сьогодні у світі. Зокрема, на наших очах відбувається зміна технологічного укладу. Проте Україна застрягла у суперечках, які засновані на проблематиці ще 20-го століття та абсолютно не готова до осягнення завдань сучасного часу. Суспільство поки не усвідомлює, наскільки серйозно наростатиме відсталість України у наступних десятиліттях, якщо не змінити підходи до визначення суспільних та державних завдань для України та Запорізької області зокрема. На сьогодні найкращим агентом впровадження інновацій та сучасних підходів та практик може бути не чиновник, а бізнес. Проте, у трансформації держави, а саме у цифровізації процесів державного управління і контактів між громадянином і державою провідну роль відіграватимуть посадовці, які матимуть достатню для цього кваліфікацію. На жаль, наслідком деградації національної економіки та, відповідно, соціальних відносин стала міграція мільйонів українців за кордон. Тому досягнення якості та комфорту життя населення на рівні сусідніх європейських країн – середньостроковий пріоритет України. Україна має вийти на рівень щорічного зростання економіки не менше 5%. Тільки такий рівень зростання дозволить знижувати рівень бідності. Нагальною умовою економічного зростання є дерегуляція і розвиток підприємництва. Спроститься доступ малого та середнього бізнесу до державних закупівель, банківського фінансування, інфраструктури тощо. Приватизація буде спрямована не на досягнення короткострокових фіскальних цілей, а на залучення інвестицій, поліпшення корпоративного управління, створення нових робочих місць, перепрофілювання неефективних підприємств. Держава сприятиме розвитку внутрішнього ринку як основи для стійкого зростання економіки. Сьогодні Національна система охорони здоров’я не задовольняє повною мірою потреби населення в медичних послугах і медичних засобах. Посилюються ризики для якості медичних послуг через зниження доступності послуг лікарів вторинної ланки та будь-яких очних медичних консультацій у сільській місцевості, ускладнюється робота швидкої та екстреної медичної допомоги. В умовах децентралізації місцеві громади відіграватимуть провідну роль у впровадженні нових моделей медико-санітарної допомоги, які задовольнятимуть потреби місцевого населення. Буде запроваджено загальнообов’язкове державне соціальне медичне страхування з внесенням відповідних змін до податкового та бюджетного законодавства. Трансформація сфери охорони здоров’я забезпечить повне охоплення населення медичними послугами не тільки первинної, а й вторинної і третинної ланки. Серед пріоритетів у профілактиці захворюваності – жорсткий державний контроль за виконанням Національного календаря щеплень (зокрема, щодо забезпечення наявності необхідних ефективних і безпечних препаратів). Пандемія COVID-19 уточнила глибокі проблеми у сфері охорони здоров’я та біобезпеки, нагальну необхідність системного реформування. Необхідно пришвидшити створення ефективної системи санітарного та епідемічного добробуту людей, захисту від інфекційних і соціальних хвороб, протидії застосуванню біологічної зброї. Євроатлантична інтеграція – пріоритетний напрям державної політики, закріплений у Конституції України. Україна зосереджується на практичних кроках із запровадження норм і стандартів НАТО, зокрема, у межах програми розширених можливостей. Отримання Україною статусу партнера НАТО з розширеними можливостями передбачає, зокрема, регулярні політичні консультації з питань безпеки на рівні міністрів, розширений доступ до програм взаємодії і навчань, обмін інформацією й досвідом, тісну взаємодію під час криз і підготовки операцій, забезпечення проведення багатонаціональних навчань в Україні та за кордоном. Переважна більшість громадян України впевнена: першочергове завдання української влади – це мир. Також більшість українців схиляється до думки, що мир вдасться наблизити через переговори. Необхідно сформувати ефективні механізми забезпечення економічної відбудови постраждалих від війни територій, зокрема, через створення територій пріоритетного розвитку і пріоритетних умов для залучення іноземних інвестицій. Спочатку – на вільній частині Донбасу, а потім і на звільненій. Розширення можливостей якісної освіти гальмується через брак ресурсів для створення належних умов навчання, повномасштабного осучаснення змісту шкільної і вищої освіти, профілізації, а також цифровізації освітньої екосистеми. Тож, буде зміцнено кадровий потенціал школи – у спосіб поетапного підвищення заробітних плат вчителів, встановлення надбавок за результатами сертифікації, підтримки молодих фахівців. Експерти ООН прогнозують, що в 2030 році в Україні житиме менше ніж 41 мільйон, у 2050 році близько 35 мільйонів, у 2075 році 28,5 мільйона, у 2100 менше ніж 25 мільйонів осіб. Отже, при збереженні поточних тенденцій у наступні 80 років кількість населення України може скоротитися майже вдвічі. Сьогодні пенсійна система не здатна протистояти економічним і демографічним викликам, а саме: значним обсягам тіньової зайнятості, браку кількості місць з гідною оплатою, міграцією працюючого населення за кордон, дефіцитом бюджету Пенсійного фонду, який вимушено покривається з державного бюджету. Реформування пенсійного забезпечення необхідне для гарантування фінансової стійкості пенсійної системи в умовах демографічного старіння, неформальної зайнятості й трудової міграції. Президент абсолютно реалістично оцінює становище України та закликає й політичних опонентів усвідомити, що потрібно піднятися над традиційними внутрішніми чварами і поглянути тверезо на те, як відстає наша країна у глобальній технологічній трансформації. Ми не можемо дозволити собі втратити ще 20 років, як зробили це старі політики. Головних завдань для зовнішньо-політичної діяльності України два: посилювати міжнародну координацію для тиску на Росію з метою припинення агресії проти нашої держави і повернення усіх наших тимчасово окупованих територій, а також розширення зовнішньо-економічних можливостей України. За матеріалами Офісу Президента України